Tähtitieteellinen yhdistys Ursa
![](/fileadmin/_processed_/c/2/csm_uusiheader9_894f55c6b0.jpg)
Tähtitaivas - Lokakuu 2022
Tähtitaivas
Tähtitaivas
Illan havaintorupeaman aloittamista lykännyt kesäaika päättyy lokakuun lopussa. Siitä ei kuitenkaan ole kuun alkupuolellakaan enää liiemmälti haittaa, sillä tähtiä pääsee katselemaan jo klo 20 aikoihin.
Illalla noin klo 20 taivas on syksylle tutussa asennossa. Kesäkolmio hallitsee etelää ja koillisesta lounaaseen kulkeva Linnunrata näkyy hyvin pimeällä havaintopaikalla. Karhunvartijan Arcturus on lännessä melko matalalla. Pegasus-neliö on itäkaakossa ja sen vasemmasta yläkulmasta lähtee Andromedan tähtien jono. Otava näkyy luoteessa, ja kirkas tähti koillisessa on Capella.
Keskiyöllä Pegasus-neliö on suoraan etelässä, muu osa Pegasuksen tähdistöä löytyy sen oikealta puolelta. Äärimmäisenä tähtenä on Enif, joka on melko lähellä Pientä hevosta. Pegasuksesta vasemmalle on Andromeda, jonka tähtijono osoittaa kohti Perseusta ja edelleen Ajomiehen Capellaa, joka on melko tarkalleen idässä. Perseuksen alapuolella on Härkä, johon kuuluu kaksi paljain silmin näkyvää tähtijoukkoa, Hyadit ja Plejadit. Idästä on nousemassa talvea enteillen Orionin tähdistö. Kesäkolmio näkyy vielä kokonaisuudessaan, mutta on jo ehtinyt kiertyä länteen.
Aamulla voi ihailla tähtitaivasta samassa asennossa kuin sydäntalvella iltayöstä ja keväällä iltaisin. Lokakuun lopulla ennen paluuta normaaliaikaan pimeää jatkuu lähes klo 7 asti. Etelätaivasta hallitsevat jo talven tähdistöt. Orion on juuri ohittanut etelän suunnan ja Siriuskin on melkein korkeimmillaan. Ajomiehen Capella näkyy niiden yläpuolella lähes taivaanlaella. Eteläkaakossa ovat Kaksoset ja Pieni koira. Leijonakin on ilmestynyt itätaivaalle. Pegasus ja Andromeda ovat painumassa länteen. Lyyran Vega ja Joutsenen Deneb ovat matalalla pohjoisen ja luoteen välillä. Karhunvartijan Arcturus on nousemassa koilliselle taivaalle.
Kuukauden kohde: Granaattitähti
Iltataivaalla suoraan pään yläpuolella kimmeltävässä Kefeuksen tähdistössä on syvänpunainen tähti my Cephei. Värinsä ansiosta sitä kutsutaan myös Granaattitähdeksi. Se on punainen jättiläinen, joka on vähintään 100 000 kertaa Aurinkoa kirkkaampi ja läpimitaltaan yli tuhat kertaa suurempi. Auringon paikalla tähden pintakerrokset olisivat Jupiterin etäisyydellä. Granaattitähti on vahva supernovaehdokas, ja sen kirkkaus vaihtelee samaan tapaan kuin Orionin tähdistön Betelgeuzen. Noin 2 000 valovuoden etäisyydellä tapahtuvasta tähden räjähdyksestä ei kuitenkaan olisi vaaraa.